Szőke Nikoletta: Az a legkézenfekvőbb, ha megmutatom
![Szőke Nikolett énekesnő interjú. 2017.11.06 Fotó: Csudai Sándor](https://cdn.origo.hu/2023/12/b6TDMexSfMYTceG6G2XRU4Veh63EKrXIqZ9krEEJaCI/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2NiYmEzNjRjMzc0NjQ1ZjQ5MTMwMjc1ZGY4YjRhNTY3.webp)
Néhány napja jelent meg az új lemeze, amelynek a címe Moonglow. Milyen újdonságot várhatunk tőle?
A hetedik szólólemezem ez, és olyan jazz-sztenderdeket rögzítettünk rajta, amik visszaadják azokat a érzéseket, amelyek belőlem, belőlünk jönnek. A Grammy-díjas
világhírű producerrel, Helik Hadarral 12 dalt választottunk ki közösen,
és végül ezek kerültek a lemezre. Olyan albumot szerettünk volna, ami pozitív érzéseket vált ki az emberekből. Az eddigi visszajelzések alapján úgy érezzük, ez sikerült. A Spotify-lejátszások száma jelenleg 50 ezer felett jár.
Érdekes, hogy a pozitív energiákat említi, a többek között jazzt is játszó Horváth Kornél is ezt emelte ki, amikor néhány hónapja interjút adott nekem. Ő egész pontosan arról beszélt, mennyire fontos, hogy a pozitív rezgések meglegyenek a zenészek között a színpadon. Ez jazzben mennyire fontos?
Borzasztóan fontos, az biztos. A jazz legfontosabb eleme az együttjáték.
Egy csomó varázslatos pillanat úgy tud létrejönni, ha érezzük az apró dolgokat is.
Biztos, hogy akkor is kijöhetnek érdekes dolgok, ha ellentétes emberek találkoznak, de nekem állandó társakra van szükségem. Olyanokra, akikkel a magánéletben és a zenében is hasonlóan gondolkodunk.
Kereken 12 éve nyerte meg a Montreux-i Jazzversenyt. Az, hogy most jelenik meg egy lemeze, ezzel összeköthető.
Ez csak egy véletlen egybeesés. Tizenkét éve azért mentem ki a versenyre, mert az láttam, hogy iszonyú pici lépésekkel tudok csak haladni a célom felé. A cél pedig az volt, hogy minél több emberhez el tudjam juttatni a zenémet. Azt éreztem,
kell valami áttörés, hogy ezt elérjem,
és úgy érzem, a verseny megnyerése meghozta ezt az áttörést. Ez egy nagyon jó ajánlólevél külföldön. Megelőlegez számomra egy bizalmat a közönség részéről. Ha olyan helyre megyek fellépni, ahol nem ismernek, vagy nem kapható a CD-m, de látják a leírásban, hogy honnan jövök, az sokat segít. A jazz egy hihetetlenül élő műfaj, nagyon gyorsan reagál a mindennapi változásokra. Befogadó is, szeretettel veszünk át más elemeket más műfajokból, és vissza is hatunk a többi műfajra. A jazzhez kell egy nagyfokú nyitottság, meg a kísérletező kedv, az nagyon fontos. Én minden lemezemen és koncertemen ezt a sok-sok tulajdonságot igyekszem megmutatni.
Sokszor halljuk, hogy manapság mennyire kevés ember kell egy CD elkészítéséhez, miközben az ön lemezein rengeteg ember játszik. Mennyire fontos ez önnek?
Igen, vannak olyan műfajok, amiknél egy lemezfelvétel megoldható akár egy számítógéppel és szintetizátorral. A jazz nem ilyen. Az én lemezeimen is
minden élő, nem dolgozunk gépekkel,
a mostani anyaggal pedig kifejezetten nagyzenekari hangzást szerettünk volna, nem intim kamarazenét. Például vannak olyan dalok, amelyekben fúvósszekció van, vagy nagyobb vonószenekar. Van, ahol több mint húsz vonós játszik egyszerre. De készítettem már triólemezt is. Az egy kamara jellegű dolog volt, ott abszolút egymás rezdüléseit figyeltük. Mi úgy szoktuk felvenni a lemezeinket, mintha koncerteznénk. Euzazt jelenti, hogy egyszerre játszunk mindannyian, én is a zenekarral énekelek, hogy létrejöjjön az együttjáték, ami ennek a zenének a lényege.
Demokrácia van, vagy van, akinek többet ér a szava, aki kimondja, hogy „márpedig ezt bizony újravesszük!”?
Valamennyire demokrácia van, de kell valaki, aki kimondja a végszót. A produkcióimnak a férjem szokott a producere lenni. Ő a végén meg szokta mondani, hogy mi maradjon, és mi ne. A mostani lemeznél egy kicsit más volt a helyzet, mivel külsős producerünk volt. Ehhez az kellett, hogy szakmai alapon feltétel nélkül elfogadjuk, amit mond. Voltak dolgok, amelyekre azt mondtuk, hogy ezzel ezt, vagy azt szeretnék kifejezni, vagy volt, amihez ragaszkodtunk, mert az nekünk fontos volt. De nagyon sok mindent mondott, ami új volt.
Mondana példákat?
Például velem kapcsolatban is mondta egy-két dalnál, amikor szerettem volna más és más hangulatban felénekelni, hogy ne akarjak bizonyítani semmit. Nincs rá szükség. Ez persze nagyon egyszerűnek tűnik, de nekem sokszor volt ebből vívódásom, mert a stúdió teljesen más, mint egy koncert. A stúdiónak megvan az a sajátossága, hogy az megmarad az örökkévalóságnak. Nekem
ez nagy teher volt éveken át, pedig már a hetedik lemezem jelenik meg,
és komplett albumokon is közreműködtem, mégis csak sokára sikerült levetkőznöm azt, hogyha a piros gomb kigyullad, akkor ne akarjak mindenáron a tökéletességre törekedni.
Amikor visszahallgatja mondjuk, az első lemezét, akkor mondja azt, hogy ezt vagy azt ma már másként énekelném?
Ez mindig így van.
Mindig van önben egy elégedetlenség?
Az ember folyamatosan fejlődik és változik. Mindig tükröződik az éneklésben, hogy hol tartok, és az is, amiket átéltem addig. Szerintem addig jó, ameddig ha visszahallgatok egy lemezt,
azt tudom mondani, hogy ma már ezt tudnám jobban.
Mert ez azt jelenteni, hogy folyamatosan fejlődök. Nekem nagyon fontos, hogy ne ragadjak meg egy ponton, mindig tudjak új utakat keresni. Szeretnék egyre jobb és jobb lenni.
A tanításban is folyamatosan változtat azon, hogy mit ad át?
Nekem mindig az előadóművész énem volt a legfontosabb, ilyen értelemben nem pedagógus vagyok, Ettől függetlenül én egy olyan alkat vagyok, aki úgy tanít, hogy közben mutat is. A zenében rengeteg olyan dolog van, amit csak hihetetlen körmondatokkal lehet leírni. Így
a legkézenfekvőbb az, ha az ember megmutatja.
És az a leghitelesebb is. A gyereknek sok minden így válik teljesen egyértelművé. És ez inspiráló is tud lenni. Ráadásul így létrejöhet az is, amiről a jazz szól. Vagyis hogy mit vált ki belőlük az én ötletem, és az ő ötletüket én hogyan fűzöm tovább. A zene az nem elmélet, én is így tanultam a tanáromtól.
Milyen fellépésekre készül?
November 16-án kezdődött egy országos turnénk, melyen a lemez anyaga mellett most debütált saját dalaimat is eléneklem. Egyébként minden koncerten igyekszünk picit másképp összeállítani a repertoárt. Szándékosan nem használjuk a lemezbemutató szót.
Miért?
Mert az szerintünk mára teljesen elcsépelté lett, boldog-boldogtalannak lehet lemeze. Engem régóta nem az érdekel, hogy megjelent egy lemezem, hanem az, hogy milyen lemezem jelent meg. Legújabb lemezem, a Moonglow
egy különleges állomása a pályafutásomnak,
mert nagyon értékes társakat nyertünk meg hozzá. Nekem a mai napig olyan egy koncertet együtt tölteni a közönséggel, mintha ők lennének a cinkostársaim. Sokszor megosztok személyes dolgokat is. Számomra az a fontos, hogy velük éljem át a jó dolgokat, amiket a zenének köszönhetek.