A magyar színésznő, akiről sikerei csúcsán a kommunista hatalom azt terjesztette, hogy orgiákra jár, és akit örökre tönkretettek
![Bara Margit](https://cdn.origo.hu/2023/12/NPR9zN9Ev3cWlpl_6k7S792kC5lcoIWZu0wsSmaVB7Y/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzNlZGEwMTE2MWJhNDQxZGFhMjU3ZTU1ZDg5ZTk1ZTNk.webp)
A házaspár Magyarországon marad. Eleinte barátoknál húzzák meg magukat, majd egyikük tanácsára kiigényelnek egy disszidensek által hátrahagyott szoba-hallos, erkélyes lakást a Mártírok útján. Megkapják.
Bara Margit folytatja a Bakaruhában forgatását, közben újabb filmszerepre kap felkérést. 1957-ben a Petőfi Színházban a vonalas Simon Zsuzsa váltja Egri Istvánt.
Az új igazgatónő nem állhatja az arisztokratikus megjelenésű Halász Gézát.
Az Olympia kapitányát tovább játszhatja, de nem oszt a színészre újabb, jelentősebb szerepet,
s olykor pikírt megjegyzéseket tesz színészi képességeit illetően.
Halász Géza törzsvendég a Pipacs bárban, a Rátkai Klubban. Feladatait ugyanakkor becsülettel ellátja, s ha felesége másik előadásban játszik, akkor rendszerint ott várja a függöny után, a művészbejárónál.
Tavasszal mozikba kerül a Bakaruhában. Országszerte hangos siker.
Az egri bemutató kapcsán így tudósít a megyei lap:
Sajnos az 570 férőhelyes mozi kicsinek bizonyult. Rengeteg érdeklődő kint rekedt az előcsarnokban és az utcán. A kívül maradóknak csak az nyújtott kárpótlást, hogy ők is találkozhattak a film rokonszenves és szép női főszereplőjével, Bara Margittal, aki a bemutató alkalmával látogatott el Egerbe. (...) A nézőközönség többször is kifejezésre juttatta tetszését a film és a művészek játéka iránt. Barsi Béla, Lázár Mária, Pécsi Sándor, Darvas Iván és a többiek művészi alakítását egyaránt nagy tapssal jutalmazták. A legnagyobb sikert és elismerést mégis Bara Margit igaz, mélyen átérzett alakítása aratta. Találóan jegyezte meg az előadás végén az egyik néző az előcsarnokban: „Bara Margit olyan szép, hogy az ember szinte nem is akar hinni azoknak a mély érzéseknek, amelyeket a filmben megmutatott. De én már sok filmet láttam, és állítom, hogy ezt nem lehet csak játszani. Ebben az alakításban Bara Margit szíve és lelke is benne van."
1957 nyarán egy este Bara Margit zajt hall a konyha felől.
Férjét ott találja a tűzhely előtt, a sütőből ömlik a gáz. A színésznő még időben közbelép. A színésznő csak évtizedekkel később említette egy interjúban Halász Géza első öngyilkossági kísérletét. Akkor beszél arról is:
tehetetlennek érezte magát, senkivel nem tudta megbeszélni a történteket.
Halász Géza szülei időközben Münchenbe távoztak a lányukhoz, kollégák előtt sem akarta felhozni a történteket.
Meglehet, óvni akarta az amúgy is megalázott helyzetbe került férjét.
1957 szeptemberében újraindul a színházi szezon. Halász Géza tovább játssza szerepét az Olympiában.
Egy októberi estén feleségével megy el a Rátkai Klubba, csatlakoznak egy társasághoz, de aztán a színész átül a pulthoz, ott rendeli magának az újabb köröket. A Petőfi Színház titkárának, Sivó Emilnek a felesége megy oda egy idő után a színészhez, és kéri: vigyázzon magára, mert hétvégén előadása lesz. Halász Géza azt feleli:
Én már úgysem fogok játszani.
Alkoholpára súlytalanít a szavain.
Néhány nappal később Bara Margit és Halász Géza együtt nézik meg kora délután a Gerolsteini kaland című filmet. Hazamennek, a színésznő azt mondja, hogy ledől kicsit, s kéri férjét, ébressze majd fel, mert este előadása lesz.
Bara Margit magától ébred, Halász nincs otthon. Este nem várja feleségét a színház előtt, napokig nem hallani róla. Bara Margit telefonon hívogatja a bárokat, közben teszi a dolgát, forgat, játszik. Október 18-án a színésznő korán kel, a filmgyárba igyekszik. Férjét otthon találja, de annyira ittas, hogy nem tudnak beszélni. A színésznő reméli: estére rendbe jön, s várja majd őt a színház előtt.
Az előadás után egyedül indul haza, egyes kollégák együttérző, más kollégák inkább szánakozó pillantásaitól kísérve.
A színésznő otthonából felhívja a Pipacs bárt, a pincér zavart szavaiból úgy érzi: Halász Géza ott van, de letagadtatja magát. A színésznő, bár nem szokott, aznap este bevesz egy szem altatót. Hajnalban mégis megébred. A lakásban erős gázszag.
A férj a tűzhely előtt. Bara Margit becsönget a szomszédokhoz, rohannak, szellőztetnek. Érkezik a mentő, a rendőrség, végül a halottszállító.
1957. október 19-én az Esti Hírlap kezdi átírni a valóságot:
Népszerű művészpár volt Budapesten Halász Géza és felesége, Bara Margit. Kolozsvárról jöttek fel a fővárosba, és itt hamarosan érvényesültek. A 38 éves Halász, amióta pesti színpadokon játszott, sorra aratta sikereit.
A cikk említi:
Bara Margit a megrázkódtatástól ideg-összeroppanást kapott.
Simon Zsuzsa is nyilatkozik:
Megrendülten értesültem a kitűnő színész haláláról. Teljesen érthetetlennek tartom. Kifogástalan munkát végzett, és a színházban mindenki nagyon szerette őt. Nem tudom elképzelni, miért lett öngyilkos.
Bara Margit a Bakaruhában című filmben szerepe szerint cselédlány; Vilma, aki beleszeret egy bakába, akiről azt gondolja: társadalmilag azonos közeghez tartoznak. Ám aztán egy nagygazda vacsoráján kiderül:
a férfi valójában jobb módú ficsúr, aki csak játszott vele.
Több elemzés is megállapítja, amit a filmarchiv.hu vonatkozó írása is kiemel:
A film - képi világában, történetvezetésében, és a színészi játék tekintetében is meghaladja az ötvenes évek első felére jellemző sematizmus sajátosságait, lassan átvezet az új hullám érzékenysége felé.
A Fáklya című erdélyi lap 1958 februárjában írta a következőket:
A Vilmát alakító Bara Margit gazdag játékkal, igazi átéléssel jeleníti meg a székely cselédlányt. A parasztlány tiszta szerelmét annyi hűséggel, üdeséggel, bájjal, szenvedéllyel, tűzzel – és mindig mértéktartással – játszotta. Bocsánat: nem játszotta – élte.(...) Felejthetetlen a vacsorajelenet megrendítő egyszerűsége, amikor tudomásul veszi, hogy az ő bakája – fiatalúr. Csodálatos erő, önérzet kell ahhoz, hogy a székely cselédlány így megőrizze emberi méltóságát.
Bara Margitot privát életének tragédiája megrendítette, de az ideg-összeroppanástól távol állt.
Férje halála után tette tovább a dolgát. A talpon maradásban édesapja is segíti, aki a férj elvesztése után lányához költözik. Egy idő után az édesanyja váltja fel. Koruk miatt ők „többirányú" útlevelet is kaphatnak. Idővel majd Bara Margit mindkét szülője Magyarországra települ.
Bara Margit a Bakaruhában Vilmája után sorra kapja a „tartásos" hősnők karaktereit a filmekben.
Sosem egyforma, bár az ítészek szeretik említeni: alakításaiban ismétlődően jelen van valami különleges szomorúság.
Két évvel férje halála után a Nemzeti Színház szerződteti a színésznőt.
Komfortosan érzi magát a társulatban. Mély barátságba kerül Törőcsik Marival, Kállai Ferenccel. A kritika eleinte visszafogott az ország első színházában kisebb szerepekkel debütáló színésznővel. „A szép Bara Margit az egészen kicsi szerepben is stílusos volt" – írják A windsori víg nőkben nyújtott alakításáról. Ami a Szentivánéji álmot illeti: „Bara Margit Titániája szép volt és királynői, de mint elbűvölt asszony színtelen." „Hangja csak hangzik, de nem muzsikál, érzelmei alig törnek át a rivaldán."
1961-ig Bara Margit olyan filmekben alakít meghatározó szerepeket, mint a Szegény gazdagok, a Láz, A tettes ismeretlen.
Játszik Keleti Márton 1958-ban bemutatott Don Juan legutolsó kalandja című vígjátékában is, színesítve a róla alkotott képet.
A Ház a sziklák alatt című, 1958-as film badacsonyi forgatásán Bara Margit édesanyja is jelen van, mely jelenlét – mint azt a színésznő egy interjúban elbeszélte – az otthonosság érzetét adja a színésznőnek.
Ugyanakkor Bara Margit a forgatás idején közvetlen és oldott a kollégák társaságában, olyannyira, hogy a filmet rendező Makk Károly – egy későbbi interjúja szerint – utóbb nem is emlékezett arra, hogy Bara Margit édesanyja is jelen volt Badacsonyban.
Korfestő részlet Bara Margit egy 1959-es interjújából:
A filmsztárok közül ki a kedvence?
Giulietta Masina és Audrey Hepburn.
Moziba jár?
Gyakran.
Sokat olvas?
Amennyi időm csak van rá. Mostanában leginkább vidám könyveket olvasok, válogatás nélkül.
Szeret utazni?
Nagyon.
Hol járt külföldön?
Csehszlovákiában, Berlinben, a Keleti-tenger partján.
S legutóbb?
Dél-Amerikában. Már a repülőút maga is érdekes volt, csaknem 30 000 kilométert tettünk meg: Párizs, Lisszabon, Dakar, Recife, Rio de Janeiro. Sao Paulo, Mar del Plata, s visszafelé Róma, Bécs. Dakarban kényszerleszállást végzett a gép.
Gyűjt valamit?
Képeslapokat, azokról a városokról, ahol jártam.
Mi a legkönnyebb egy színésznő életében?
Könnyű? Nincs is ilyen. Ha csak az nem, hogy én meg vagyok áldva egy színésznői memóriával. Könnyen tanulom, és észrevétlenül tudom a szerepet.
Mi a legnehezebb?
A népszerűség. Nehéz tőle élni.
Nincs még vége, a folytatáshoz lapozzon!