Rooney, Kaká és Cristiano Ronaldo után új sztárokról szól majd az AC Milan-Manchester United párharc
![73914504 Horizontal](https://cdn.origo.hu/2023/12/uivEi-IxwaJnlEcBCicy9nLpcaoRl1Bdq8y7sy1ZvMo/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2VmNDhkODU3MTYxNjQyZmNiZjY3ZGViYjc2NGIxM2Fm.webp)
Az összesorsolás kapcsán felidézzük a két csapat közös múltját, ami eddig tíz meccsből áll. A mérleg teljesen kiegyenlített, eddig a Milan és a United is öt-öt meccset nyert, döntetlent még soha nem játszott a két csapat. Lássuk tehát időrendben haladva az emlékezetes párharcokat.
1958. május 9-én játszotta első meccsét egymás ellen a Manchester United és az AC Milan a Bajnokcsapatok Európa Kupájának elődöntőjében. Az európai kupa hőskorában vagyunk, a két csapat pedig rögtön második nekifutásra össze is került egymással. Az Old Traffordon több mint 44 ezer néző látta az összecsapást, amit végül a Manchester United nyert meg 2-1-re. Az angolokat már a legendás mester, Sir Matt Busby vezette, aki 1968-ban meg is nyerte a BEK-et csapatával, míg a túloldalon Giuseppe Viani ült a kispadon.
Az összeállításokat böngészve érdekes neveket találunk. Az olaszoknál az a Lorenzo Buffon védett, aki Gianluigi nagypapájának az unokatestvére, a védelemben pedig ott volt Cesare Maldini, aki fiához hasonlóan csapatkapitányként tudta megnyerni a legrangosabb európai kupasorozatot, ma már pedig az unoka, Daniel is a milánóiak kötelékébe tartozik.
A visszavágót hat nappal később rendezték Milánóban 4-0-ra nyertek az olaszok. Juan Schiaffino két gólt szerzett, de betalált a svéd Nils Liedholm és Giancarlo Danova is.
A Milan így bejutott a BEK döntőjébe, ahol a Vasast kiütő Real Madrid volt az ellenfele a brüsszeli Heysel Stadionban. A meccset hosszabbítás után 3-2-re nyerte a Real Madrid.
A két csapat 1969 tavaszán futott össze újra. Ekkor ez hatalmas csatának ígérkezett, ugyanis a Milan már túl volt egy BEK-győzelmen (1963), az előző évben pedig megnyerte a Hamburg ellen a Kupagyőztesek Európa Kupáját. A Manchester United pedig a BEK címvédője volt, 1968-ban ért fel a csúcsra a Benfica ellen.
Az első meccset ezúttal Milánóban rendezték, amelyet a Milan nyert 2-0-ra. A gólokat Angelo Sormani és Kurt Hamrin szerezték Nereo Rocco csapatában. Az olaszoknál újabb ismerős név bukkant fel, a kapuban Fabio Cudicini állt, aki a Chelsea-ben is szerepelt Carlo apukája, de ott volt még a legendás Gianni Rivera és Giovanni Trappatoni is.
A túloldalon még mindig Sir Matt Busby volt a mester, a csapatban pedig ott volt a "Holy Trinity", azaz Sir Bobby Charlton, George Best és Denis Law is.
„A szerda esti nemzetközi labdarúgó műsorból a Milan-Manchester United BEK elődöntő állt az érdeklődés középpontjában. A San Siro Stadiont megtöltő közönség nagy ünneplésben részesítette csapatát. A szakemberek egyöntetűen elismerték, hogy a Milan minden tekintetben hírneves ellenfele fölött állt.
Minden dicséretet megérdemel a csapat - mondta Rocco, a Milan edzője. Azt a játékot mutatták, amit már régen várok tőlük. Elégedett vagyok a teljesítménnyel és a kétgólos előnnyel, úgy hiszem, már a döntőben érezhetjük magunkat"
- szólt az optimista nyilatkozat a korabeli Népsport szerint.
„Nem történt semmi vész. Az igaz, kétgólos vereségre nem számítottam, de még nem dőlt el a döntőbe jutás kérdése. A Milan megérdemelten győzött, de otthon mi is jól játszhatunk. Nem látom sötéten a helyzetet" - mondta a túloldalon Sir Matt Busby.
Lássuk, kinek lett igaza.
A Manchester United a visszavágót ugyan 1-0-ra megnyerte, de ez nem volt elég a döntőbe jutáshoz. Oda így a Milan került, amely végül 4-1-re verte az Ajaxot a fináléban, és megszerezte a második BEK-serlegét.
És hogy milyen volt akkor egy BEK-döntőért zajló csata? Borbély Pál így írt róla a Népsport publicisztikájában:
„A technika jóvoltából jó néhány százezer labdarúgó szurkoló halmozhatta csütörtökön este az élvezeteket: 18.15-től a Népstadionból az U. Dózsa-FTC rangadó, aztán egy csavarás a készüléken és a pozsonyi adó tálalásában a Manchester United-Milan BEK elődöntő... Érdekes mérkőzések voltak! Az elsőn annyi helyzet, hogy vízipolóban is szokatlan eredmény születhetett volna, ha valamennyi - ahogy mondani szokták - „óriási" helyzetet értékesítik a csatárok. A másikon nagy iram, precíz védelmek: két óriás fogcsikorgató küzdelme.
Aki végignézte a manchesteri adást, biztosan maga is tapasztalta, milyen nagymértékben befolyásolják az úgynevezett mellékkörülmények az elfogulatlan néző hangulatát.
Amikor Cudicini elterült a földön, s a játékvezető megtalálta azt a jókora nem tudom mit, amivel a nézőtérről fejbedobták a kapust, mélységes megvetést éreztem, s eszembe jutott, menyire fel volt háborodva az angol sajtó, amikor Argentínában az ő kapusuk volt az eltalált céltábla. Tehát ők sem különbek a Deákné vásznánál, hiába kérte Matt Busby néhány évvel ezelőtt a rendőrség segítségét. Nem sikerült megtisztítani az Old Traffordot a huligánoktól.
Aztán, amikor 1:0 után Lodetti valahogyan kipiszkálta Law lövését a gólvonal mögül a hasonló esetek gyakorisága újra és újra felveti a kézilabdában például már régen alkalmazott gólbírák szükségességét!
Charltonék fegyelmezettsége enyhített valamit a rossz érzésen.
A mérkőzés végén pedig, amikor a Manchester legénysége sorfalat állva megtapsolta a levonuló olaszokat, jó néhányan biztosan megszorongattuk volna a csapatkapitány kezét, ha a közelben vagyunk.
Az ilyen megnyilvánulások nevelik a leghatásosabban a közönséget, így kell tudni veszteni, ez a sport igazi szelleme! Mindent beleadni a küzdelembe, de utána elfelejteni a sebeket, a kitolást, ugratást, a dühös szót, mert már a pálya és az öltöző folyosója is más világ."
Egészen 2005-ig nem keresztezte egymást a két csapat útja, amikor a Bajnokok Ligája nyolcaddöntőjében újra összefutott az angol és az olasz kirakatcsapat.
2005 februárjában az Old Traffordon 1-0-ra nyert a Milan Hernán Crespo góljával, majd a visszavágón is az argentin gólja döntött, amikor Carlo Ancelotti csapata újra 1-0-ra tudott nyerni. Ez volt az az év, amikor a Milan végül a döntőig menetelt és 3-0-s előnyből nem tudta megnyerni a trófeát a Liverpool ellenében.
Ha megnézzük a csapatokat, akkor láthatjuk, hogy a United akkor éppen a kapusgondos időszakában volt, nem is csoda, hogy az első meccsen Roy Carroll kipattanója után szerzett gólt a Milan, a visszavágón pedig már Tim Howard állt a kapuban.
Sir Alex Ferguson hiába küldött támadóbb felfogású csapatot a pályára a visszavágón, csak kapufáig jutott a csapata, a Milan pedig kettős győzelemmel jutott tovább.
A második meccs összefoglalója:
Az első meccsen így kezdett a két csapat:
MANCHESTER UNITED: Carroll - G. Neville (Silvestre, 80.), Ferdinand, Brown, Heinze - Cristiano Ronaldo (Van Nistelrooy, 63.), Roy Keane, Scholes, Fortune (Saha, 80.), Giggs - Rooney
AC MILAN: Dida - Cafú (Costacurta, 86.), Kaladze, Nesta, Maldini - Gattuso, Pirlo (Ambrosini, 84.), Seedorf, Rui Costa, Kaká (Serginho, 90.) - Crespo
A másodikon ez volt a felállás:
AC MILAN: Dida - Cafú, Nesta, Stam, Maldini - Gattuso (Costacurta, 88.), Pirlo, Seedorf - Rui Costa (Dhorasoo, 85.), Kaká - Crespo (Ambrosini, 78.)
MANCHESTER UNITED: Howard - Brown (Smith, 85.), Ferdinand, Silvestre, Heinze - Cristiano Ronaldo, Keane, Scholes, Giggs (Fortune, 57.) - Rooney, Van Nistelrooy
2007 tavaszán a régi szép időkhöz hasonlóan újra a Bajnokok Ligája (BEK) elődöntőjében találkozott a két csapat.
A Manchester United hazai pályán 3-2-re nyerni tudott, ez volt az a meccs, amikor az angolok egy sérüléshullám miatt az Evra, Heinze, Brown, O'Shea védelemmel álltak ki,
ami finoman szólva sem volt életbiztosítás. Kaká két gólt szerzett, a második volt emlékezetesebb, amikor Evra és Heinze egymást borították fel. A túloldalon Rooney kettő, Cristiano Ronaldo egy gólt szerzett.
A United két héttel korábban 7-1-re verte az AS Romát az Old Traffordon, de Ferdinand és Vidics hiányát kihasználta a duplázó Kaká, aki fontos két gólt szerzett idegenben.
A második meccs végül nem azt hozta, amit a szurkolók vártak, az első meccshez hasonló gólváltás és a küzdelem elmaradt, a Milan ugyanis simán, 3-0-ra nyerni tudott. Kaká és Seedorf még az első félidőben betalált, Gilardino pedig a hajrában lezárta a meccset.
„A gólokat gyakorlatilag odaajándékoztuk a Milannak, ami óriási luxus ezen a szinten, és számomra hatalmas csalódást jelent. A Milan remekül lezárta a területeket, és agresszíven támadta labdás játékosainkat, így egyszerűen képtelenek voltunk lehetőségeket teremteni. Sajnos az olaszok gyorsabbak, frissebbek és motiváltabbak voltak ezen az estén, a mi játékunkban pedig egyáltalán nem volt benne a gólszerzés.
Cristiano Ronaldo fiatal még, sokat kell tanulnia, de most szembesült a Milan profi labdarúgóival, így saját bőrén érezhette, milyen szintre kell eljutnia, ha klasszis akar lenni.
Carlo Ancelotti többet pihentette kulcsjátékosait, nekem erre nem volt alkalmam. A Milan pszichésen jobban felkészült erre a találkozóra" – értékelt csalódottan a meccs után Sir Alex Ferguson.
A Milan végül meg sem állt a végső sikerig, revánsot vett a Liverpoolon és 2-1-re nyert az athéni fináléban.
Az eddigi utolsó párharc, ami egyben a Manchester United első továbbjutását eredményezte, 2010-ben volt, tehát már annak is 11 éve, hogy utoljára találkozott a két csapat. Akkor a San Siróban volt az első meccs, és már idegenben is nyerni tudott a United, méghozzá 3-2-re. Akkor már Kaká és Cristiano Ronaldo is a Real Madridban szerepelt, a Milan pedig idősödő sztárokat gyűjtögetett akkoriban, így lehetett ott a csapatban Ronaldinho vagy a régi csapata ellen kölcsönben szereplő Beckham. Edzői poszton is változás volt, már nem Carlo Ancelotti, hanem a brazil Leonardo ült a kispadon.
A Milan a Dida - Bonera, Nesta, Thiago Silva, Antonini (Favalli, 38.) - Beckham (Seedorf, 72.), Pirlo, Ambrosini - Pato, Huntelaar (F. Inzaghi, 77.), Ronaldinho csapattal játszott, a manchesteriek pedig a Van der Sar - Rafael (W. Brown, 93.), R. Ferdinand, J. Evans, Evra - Nani (Valencia, 64.), Fletcher, Carrick, Scholes, Pak Dzsi Szung - Rooney összeállításban szerezték meg első sikerüket Milánóban.
Láss csodát, az első meccset 3-2-re nyerték az angolok, pedig Ronaldinho góljával a Milan vezetett, de Scholes és Rooney két góljával már 3-1-is volt, végül Seedorf hozta vissza a reményeket a visszavágóra.
A visszavágó igazi gálát hozott az angoloknak, akik 4-0-ra mosták le a Milant, ezzel összesítésben 7-2-vel jutottak tovább. Az érdekesség kedvéért nézzük meg itt is a jegyzőkönyvet.
MANCHESTER UNITED: Van der Sar - G. Neville (Rafael, 66.), Ferdinand, Vidics, Evra - Valencia, Fletcher, Scholes (Gibson, 73.), Pak Dzsi Szung, Nani - Rooney (Berbatov, 66.)
MILAN: Abbiati - Abate (Beckham, 64.), Bonera (Seedorf, 46.), Thiago Silva, Jankulovski - Flamini, Pirlo, Ambrosini - Huntelaar, Borriello (F. Inzaghi, 69.), Ronaldinho
Rooney a visszavágón is két gólt szerzett, mellette még Pak Dzsi Szung és Darren Fletcher volt eredményes.
Sir Alex Ferguson ezen a két párharcon óriásit húzott azzal, hogy a dél-koreai Paknak azt a feladatot adta, hogy őrizze Andrea Pirlót. A "duplatüdejű" középpályás megfogadta a mester tanácsát, és ahogy Angliában mondani szokás, zsebrevágta az olasz irányítót, akinek gyakorlatilag momentuma is alig akadt a párharc során.
„Az elmúlt években sokat dolgoztam azon, hogy csiszoljam a fejjátékomat, úgy érzem, ebben a szezonban beérett a munka" - árulta el Rooney, aki akkor 12-ből épp tízedik gólját szerezte fejjel. És hogy mit mondott róla Beckham?
„Kivételes tehetség. Kétség sem férhet hozzá, hogy jelenleg a világ egyik legjobb labdarúgója. Sőt továbbmegyek, Cristiano Ronaldóval és Lionel Messivel együtt valószínűleg ő jelenti most a csúcsot."
Ez összecsengett Sir Alex Ferguson odavágó utáni véleményével, aki akkor Lionel Messihez, Kakához és Cristiano Ronaldóhoz hasonlította Rooney-t.
A két meccs összefoglalója:
Az angol csatár szárnyalása csak a következő körig tartott, ugyanis a Bayern München megállította a manchesterieket. Az azóta eltelt tíz évben a Manchester United 2011-ben még bejutott a BL döntőjébe, ahol kikapott a Barcelonától, majd José Mourinhóval 2017-ben megnyerte az Európa-ligát, 2019-ben, pedig Ole Gunnar Solskjaer beugrása után, a PSG-t kiejtve bejutott a Bajnokok Ligája negyeddöntőjébe, ahol megint a Barcelona volt a végállomás.
Az azóta eltelt időben az AC Milan egy BL-negyeddöntőt tud felmutatni, ahol a Barcelona bizonyult túl nagy falatnak, 2014 óta pedig a Bajnokok Ligájában sem szerepelt az olasz csapat.
Csak abban bízhatunk, hogy a két sztárcsapat felelevenít valamit a múltból, és BL-be illő párharccal szórakoztat majd minket az Európa-ligában.
A cikk megírásában segítségünkre volt az Arcanum Digitális Tudománytár.