Legázolta a tengeralattjárót, aztán elsüllyedt
![](https://cdn.origo.hu/2024/08/dB_Cm0PkESYlHsZMhRf4bEcG2P_aykslsBES4r_i46Y/fill/1347/758/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzFiZjAxNzk0NmFiZjRiNTA5NmRlZmExMjhhNjRlODY3.webp)
A Kiwi és a Moa új-zélandi aknaszedők 1943 januárjában a guadalcanali csata idején a Kamimbo-öbölben járőröztek, amikor az egyik este felfedeztek egy japán tengeralattjárót a víz alatt. A két kis hajó megtámadta az ellenséget, de azt nem tudták a szövetséges tengerészek, hogy a hatalmas, náluk háromszor nagyobb I-1 nevű japán tengeralattjáró áll velük szemben, amely a felszínen gyorsabb volt náluk.
A két aknaszedő mélységi bombákat dobott az I-1-re, amely megsérült, ezért Szakamotó kapitány a felszínre emelkedett és megpróbált elmenekülni. A sérülés miatt azonban csak az egyik motor működött, így a kis új-zélandi hajók egyre inkább megközelítették.
A japán kapitány a fedélzeti ágyúhoz és a géppuskákhoz rendelte a kezelőket, de a két aknaszedő golyózáport zúdított a japánokra. A tűzben meghalt Szakamotó kapitány is.
Ekkor Koda Szadajosi, a fegyverzeti tiszt vette át a parancsokságot. Újabb matrózokat rendelt az ágyúhoz és a toronyba puskákat hozatott fel. Az új-zélandiak parancsnoka ekkor ütközést vezényelt, mert nem látott más esélyt arra, hogy meg tudják állítani a lelassult, de még nagyon is harcias ellenfelet. Hogy motiválja az embereit, egy hétvégi eltávozást ígért nekik.
A Kiwi végül balról nekiütközött a nagy tengeralattjárónak, de az tovább menekült, mivel a hajóteste sokkal erősebb volt, mint az aknaszedőé. Erre Bridson kapitány már egy hét eltávozást ígért a legénységnek egy következő ütközésért. A Kiwi erre újra nekirontott a tengeralattjárónak, és újra sérülést okozott a hajótesten. Az I-1 ismét lelassult, de nem állt meg.
Bridson kapitány 10, majd 14 napra emelte a szabadsági tétet, mire a Kiwi harmadszor, majd negyedszer is nekirohant az I-1-nek.
A japán legénységnek ez már sok volt. Szakai Tosomi hadnagy, az I-1 navigátora, a háromdanos japán kardvívómester szamurájkarddal a kezében megpróbált átugrani a Kiwi fedélzetére, hogy egymaga lemészárolja a tengeralattjáróra felcsúszott kis aknaszedő legénységét. Ahogy azonban a Kiwi visszatolatott, Tosomi hadnagy beleesett a tengerbe. Az volt a szerencséje, hogy nem került a Kiwi orra alá, és a japán matrózok vissza tudták húzni az I-1-re.
A csata már egy órája zajlott. A Kiwi ósdi fegyverei lassan felmondták a szolgálatot a sok lövés miatt, a sérült hajótestbe pedig befolyt a víz, ezért a hajó lemaradt. A Moa azonban folytatta a japánok üldözését, és addig hajszolta a menekülő, sérült tengeralattjárót, amíg az zátonyra nem futott. A túlélő japán matrózok a partra úsztak.
A német U-1206 tengeralattjáró 1945 áprilisában indult első bevetésére, Skócia partjai felé. Ez a búvárhajó már megkapta a „csodafegyvert”, a német flotta legújabb találmányát, a sűrített levegős vécét. Ezt nem csak a felszínen, hanem nagy mélységben is használni lehetett, mert egy bonyolult rendszeren keresztül, sűrített levegő segítségével tulajdonképpen a tengerbe lőtte az ürüléket. A nagynyomású vécérendszer annyira komplikált volt, hogy minden matrózt kiképeztek a használatára, sőt, külön vécékezelő technikus is volt a fedélzeten.
Az U-1206 elsüllyedését az okozta, hogy a kapitánynak, Karl-Adolf Schlitt sorhajóhadnagynak vécére kellett mennie. Mivel nem sikerült lehúznia, segítséget kért a vécékezelőtől. Az illető elrontotta a különböző szelepek nyitásának és zárásának sorrendjét, emiatt pedig víz zúdult be az U-bootba, és a vécé tartalmával együtt ráfolyt a padlózat alatti akkumulátorokra. A kémiai reakció nyomán halálos klórgáz keletkezett, ezért Schlitt elrendelte a vészemelkedést.
A felszínen egy brit járőrgép fogadta őket, és elkezdte lőni a búvárhajót. A német legénység megadta magát, de előbb megnyitották tengeralattjáró fenékszelepeit, nehogy az angolok kezébe kerüljenek a kódkönyvek, és az új megtorló fegyver, a sűrített levegős csodavécé.
Schlitt hadnagy élete végéig tagadta, hogy ő vécézése okozta volna a saját tengeralattjárója vesztét.