"Sohasem megyek nyugdíjba! Valószínűleg a színpadon fogok elpatkolni; de kit érdekel?!" - mondja Louie, akiben annyi az energia, mint egy nyughatatlan óvodásban. "Öreg vagyok, de mindig figyelem a legújabb érdekes dolgokat, ez tart életben" - nyilatkozta egy interjúban. "Az összes munkatársam legalább harminc évvel fiatalabb, mint én, de imádom, hogy tanítanak: 'hé gyere, hallgasd meg ezt, próbáld ki amazt'; az egész olyan, mint egy workshop, egy örök felfedezés, egy zenei laboratórium."
A felfedezés és a kísérletezgetés nem áll távol Louie Austentől: 53 éves volt, amikor húszéves bárénekesi pályafutás után találkozott Mario Neugebauer és Patrick Pulsiger osztrák producerpárossal, akiknek megtetszett Austen különleges, simulékony, régi világokat megidéző hangja. Neugebauer unszolására és Pulsiger köreműködésével elkészítették az 1999-es Consequence című albumukat, amely akkora bumm volt az osztrák nujazz-színtéren, hogy kis túlzással a teljes bécsi elektronikus zenei elit a lábuk előtt hevert.
Nem mintha Austennek addig unalmas lett volna az élete: Dél-Afrikában és Ausztráliában (Louie rühelli hazája hűvös időjárását) lépett föl, majd a hetvenes éveket Las Vegas-i és New York-i klubokban töltötte. Miután hazatért Ausztriába, a Hilton és a Marriott vendégeinek szórakozásáért felelt. De a két producerrel való találkozás gyökeresen átalakította életét. Innentől kezdve neve egy új zenei jelenség fémjelévé vált, amelyben a bécsi nujazz-iskola összes jó találmánya összegződött. Bossanova, triphop, breakbeat, funky és jó kis retródiszkó - kiderült, a Frank Sinatrá-s behízelgő slágerekhez egyszerűen istenien passzol az elektronikus hangzás és a törtütem.
Mindezt klasszikus öreguras elegancia köríti, újabb ironikus ellenpontként: Louie mintha csak a francia Riviérán nyaraló nyugdíjas lenne, fehér öltönyben, kalapban vagy teniszruhában és kissapkában pózol.
![]() |
Iguana című legutóbbi albumát teniszszerkóban népszerűsítette |
Ebben az évben igazán nem panaszkodhat a magyar közönség: Louie Austen Sopronban és a Hajógyári-szigeten is tiszteletét tette, ez utóbbi koncertre német kollégája, Senor Coconut vendégeként (együtt készítették el őrjítő elektrolatino változatát a Házibuli című film örökzöld slágerének) érkezett, akivel mostanában sok közös projekten dolgozik.
Legutóbbi stúdióalbuma két éve jelent meg, azóta viszont több kislemezt is kiadott (például egyet Senor Coconuttal közösen). Az idei év termése a Too Good To Last című EP, amelybe itt bele is hallgathatsz.
Most az A38 Hajón az Tha Family formációval lép fel, akikkel 2003 óta dolgoznak együtt, az apropó pedig az Iguana című album körbeutaztatása. Austen így nyilatkozik erről az anyagról: "Az Iguana című utolsó album egy egyensúlyozó gyakorlat volt, csakúgy mint minden más az életemben. Benne van minden a tánczenétől kezdve az igazán sötét dolgokig." Az electro szcéna néhány jól csengő neve vette gondozásba legutóbb Louie dalait: a MUM és a Freundeskreis egykori tagjai, illetve a berlini Phonique gondoskodott arról, hogy a régi és új találkozása újfent maradandó élmény legyen. És ha ez a bécsi fenegyerek még nem lenne elég, ráadásként eljön a város egyik legjobb dj-je, a Duran Duran frontembere, Simon Le Bon is.
Louie Austen, Tha Family, Dj Simon Le Bon - A38 Hajó (Petőfi híd budai hídfő), 2008. szeptember 25. 20.00, Jegyár: 2300 Ft (elővételben), 2800 Ft (a fellépés napján)